EPISODEN INNEHOLDER GRAFISKE SKILDRINGER
AV SEKSUELLE OVERGREP OG NARKOTIKAMISBRUK
SOM KAN STØTE ENKELTE.
EPISODEN ER BEREGNET PÅ VOKSNE. SEERNE BES UTVISE SKJØNN.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
ÉN MÅNED SENERE
Jeg har tenkt veldig lenge på hva jeg skulle si i dag...
TORSDAG 18. APRIL
...for å hylle henne, men samtidig si det som det er.
Det smerter meg virkelig å tenke på
at mine gjerninger kan ha voldet noen emosjonelle skader.
Når jeg tenker på smerten jeg kan ha forårsaket...
Det føles forferdelig. Jeg skulle ønske jeg kunne ta det tilbake.
Jeg var vant til en bestemt kultur med festing og roting.
Vi satte ingen spørsmålstegn ved det, men det må vi gjøre nå.
Jeg vet at jeg må gå foran med et godt eksempel.
Jeg prøver å være et bedre menneske.
Det mennesket foreldrene mine oppdro meg til å være.
Og å ha en positiv innflytelse på Liberty High.
Jeg håper oppriktig at dere vil la meg få gjøre det.
Takk skal du ha.
- Er forsvarstalen godkjent? - Ja.
Før dommen leses opp, vil offeret utøve sin rett til å uttale seg.
Vær så god.
Jeg må innrømme
at da jeg ble bedt om å holde tale i dag, ville jeg ikke gjøre det.
Å stå foran alle disse menneskene.
Men Hannah fortjener såpass.
Takk for denne muligheten til å tale til retten.
I første del av uttalelsen ønsker jeg å henvende meg direkte til den tiltalte.
Vær så god.
Hvorfor ikke?
Den første uken i september var foreldrene mine borte,
og brødrene mine var hos besteforeldrene.
Jeg ville ha en fest...
...slik jeg følte ei populær heiajente burde.
Kjæresten min var der.
Din venn, Justin.
Vi hadde drukket.
Vi gikk opp på rommet mitt.
Jeg husker at jeg klinte med ham.
Og så...
Jeg var i ferd med å sovne eller... besvime.
Jeg bare...
Jeg husker jeg tenkte at jeg bare måtte lukke øynene litt.
Og han...
Så gikk han ut av rommet.
Jeg husker jeg våknet til at du dro av meg undertøyet.
Jeg husker jeg kjente at du presset deg inn i meg.
Jeg husker kanskje ikke alle detaljene,
men jeg vil aldri glemme skrekken...
...av å føle din vekt oppå meg...
...og å ikke få puste.
Da jeg åpnet øynene, var jeg alene i boblebadet med ham, og det var...
Måten han så på meg... Det var noe i blikket hans.
Jeg var redd.
Jeg ville ta det rolig, men da kalte han meg en luremus.
Han dyttet meg ned på sofaen...
...og sa han var glad jeg hadde ventet.
Så dro han av meg buksa og undertøyet.
Han sa at hvis jeg viste frem kroppen, ville ikke folk tro at jeg var lesbisk.
Han brukte et annet ord. Så tok han tak i meg...
...på innsiden av låret.
I det øyeblikket var vi alene, og han løftet meg opp.
Han bare løftet meg opp...
...og bar meg bak gjerdet.
Han la seg oppå meg og begynte å ta av meg buksa.
Jeg strittet imot...
...men han var 18, og jeg var 12.
Senere fikk jeg vite at han hadde et rykte på seg.
Da han reiste seg fra senga og gikk,
fortalte romkameraten min meg at det skjedde med de fleste av jentene.
Jeg var advokatfullmektig.
Han inviterte meg til et strategimøte på hotellrommet sitt.
Han åpnet døra i slåbroken.
Jeg insisterte på å jobbe med saken.
På slutten av året ble jeg oppsagt.
Jeg hadde sittet barnevakt for familien i rundt to år.
Ungdomspresten min.
Tremenningen min.
Ærede dommer...
...når vi forlater rettssalen...
...får Bryce Walker gå...
...overbevist om at han valgte feil jente å ligge med.
Når jeg går, må jeg alltid se meg over skulderen
etter monstre utkledd som populære gutter.
Jeg må alltid være på vakt og anta det verste om alle gutter.
Din dom kan fortelle Bryce Walker at han gjorde noe galt.
Den kan si det til alle gutter og alle menn som oppfører seg som ham.
Og den kan fortelle ofre som meg at våre historier betyr noe.
Takk.
DOMMER FRANKLIN PURDY
Påtalemyndigheten har fremsatt en straffeutmåling.
Har forsvaret noe å tilføre?
Ærede dommer, dette var en svært uheldig hendelse.
To unge liv er forandret for alltid.
Bryce har mistet alle tilbud om stipend.
Skoledistriktet har avlyst det som kunne ha vært en mesterskapssesong.
Det finnes anger på alle sider.
Vi ber retten om å gi disse ungdommene en sjanse til å gjenvinne sine liv.
Dette er tragisk for alle.
Som dommer er det min rolle å se saken fra begge sider.
Loven i California forlanger at enhver dommer vurderer rehabilitering
og betinget dom for førstegangslovbrytere.
Jeg ønsker at disse to ungdommene skal ta en grundig titt på sine liv og sine valg.
Men jeg vil ikke volde dem mer skade.
Mr. Walker...
Jeg forventer at du følger den smale sti.
Jeg gir deg tre måneders betinget dom.
- Dommen er satt. - Ærede dommer!
- Tre måneders betinget dom? - Det var alt. Takk.
Jeg er sint. Jeg er lei meg.
Og jeg aner ikke hvordan det som skjedde, skjedde.
Fortell meg om sexdukken som ble funnet hos Ms. Davis.
Eller den døde rotta i Mr. Dempseys skap.
Hærverket mot Mr. Padillas bil.
- For noe piss. - Hva med målskiven du sendte sønnen min?
Det var ikke meg.
Flere unger hevder at han har truet vitner
og utøvd hærverk.
Alle sier alt mulig rart, men det er ikke sant.
Hvor er pistolen?
Jeg har aldri tatt i en pistol.
Ærede dommer.
Bryce Walker ble løslatt mot kausjon rett etter arrestasjonen,
og Justin har sittet i ungdomsfengsel i nesten en måned.
Det er jeg klar over.
Saken ble sluttført i dag.
Justin har tilstått. Papirarbeidet er klart.
Det forstår jeg, men som mindreårig må han overlates til en verge.
Vi har lett etter Amber Foley i ukevis.
- Uten hell. - Fortsett å lete.
I mellomtiden sitter han i varetekt.
Rettsbetjent.
Hold ut. Vi jobber med saken.
Jeg vet det. Takk.
Vi oppdager ennå hvordan vi er endret.
Alt vi har mistet.
Jeg er jævlig lei for det.
Det er sinnssykt.
Men jeg føler meg likevel sterkere.
Hvor er Justin?
De løslater ham bare til en verge. Dommeren vil ikke ombestemme seg.
Vi har sendt en krisesøknad, men det tar 24 timer.
Jeg gir den til Purdy. Han står i gjeld til oss.
Vil du begynne på ordren til skolen?
Ja.
Vi ber om en rettskjennelse som tvinger skolen til å beskytte deg.
For å holde ham unna.
Takk.
Er firmaet ditt...
- Er dette greit for dem? - Jeg sa opp for å jobbe med Dennis.
Med slike saker.
Det er...
Kult.
Vi må finne ut av hvordan vi skal gå tilbake til livene våre.
- Trener sa vi kan la skapene stå. - Jeg skal flytte.
Til Hillcrest.
Hillcrest? Har du gode nok karakterer?
Ikke egentlig.
Privatskoler trenger vel også fotballbaner.
Ja, og uniformer og all den dritten.
Apropos...
Jeg er nødt til å gå tredjeåret om igjen.
Så vi sees på banen til høsten.
- Får du spille fotball? - Det stemmer. Sees på ballet.
Vent.
Så... Du og Chlöe?
Ja. Lojalitet.
Det er ei greie.
Ta vare på deg selv, Zachy.
Jeg sier "gå tilbake", ikke "gå videre", for på noen måter
kan vi aldri legge det som skjedde, bak oss.
Møtet med distriktpsykologen gikk bra,
og rehabiliteringen gikk kjempebra.
Det var et bra program.
Hvorfor det?
I starten var det vanskelig med de lange turene og campingen.
Men etter noen dager...
...når alt annet er borte, er man alene med tankene sine og...
Man lærer ting.
Hva lærte du?
Jeg kan velge hvordan jeg reagerer på ting.
Selv om jeg føler meg sint, ensom eller hva som helst,
så styrer jeg mine handlinger.
Jeg kan ikke styre andre mennesker, men jeg kan styre reaksjonene mine.
Er du klar for å komme tilbake? Tror du ting vil være annerledes nå?
Ja, jeg tror det.
Jeg er klar.
Rektor Bolan er opptatt av at vi må holde øye med deg.
Det forstår jeg.
Og det vil ikke bli ikke enkelt for deg å komme tilbake.
Jeg vet det.
Hei.
Hei!
Hei.
- Du er tilbake! - Ja.
- Jøss. Du ser godt ut. - Takk.
Ja, naturlig sollys og trening er visst bra for oss, eller noe.
- Noe. - Noe.
Jeg er tilbake i tide til vårballet.
Jeg var fast bestemt på å komme tilbake i tide til å be deg.
Eller så kan vi droppe det og gjøre noe annet.
Nei, altså...
Jeg skal gå på ballet.
Med Eric.
Ok.
- Kult. - Ja.
Vi ble sammen for et par uker siden.
Ja, kult. Han er...
Eric er en bra fyr, så...
Ja, kult.
- Jeg må stikke. - Ja, samme her.
- Jeg er glad du er tilbake. - Takk.
Det er jeg også.
- Ha det. - Ha det.
Hva skjer?
Jeg sier ikke "gå tilbake til normalen".
Livet vil aldri bli normalt igjen.
Før vi begynner, så er jeg mistroisk til religion.
Ok.
Seremonien kan være slik dere ønsker.
Moren min sa alltid at vi måtte holde ut...
...beholde troen og akseptere alt som skjer. Det gjør mennesker passive.
Jeg mener at å holde ut og akseptere er noe piss.
- Beklager språket. - Jeg er ikke uenig.
Så si meg...
...hvorfor velger dere å bisette Hannah i en kirke?
Vi kommer begge fra religiøse familier.
Det er noe vi har falt litt fra,
og vi tenkte at det kanskje var noe
som Hannah muligens burde ha hatt i livet sitt.
Vi skammet oss.
Vi var for skamfulle til å ha en begravelse.
Eller en gudstjeneste.
Men så, etter alt som skjedde,
hvis det finnes en Gud, så skal han se at...
...veslejenta mi fortjener hans omtanke.
Det vil han.
Det vil han se.
De andre stedene vi ringte...
...gitt omstendighetene rundt Hannahs død...
La meg forsikre dere om...
...at jeg ikke dømmer noen.
Hverken når det gjelder Hannahs valg...
...eller omstendighetene som førte henne dit.
Jeg håper at dere en dag...
...vil frigjøre dere selv fra all skam dere selv måtte føle.
Livet er delt inn i Hannah og etter Hannah.
Jeg har ikke noe sammenligningsgrunnlag. Jeg har bodd her hele livet.
Det er som å spørre Han Solo om hvordan verdensrommet er.
Jøss. Du er faktisk en nerd.
Det beundrer jeg. Det krever mot å være en nerd.
Minner kan være en lettelse.
De kan også være tortur.
Jeg hadde rett.
Du var den modigste nerden jeg kjente.
De har bedt meg holde tale.
I bisettelsen din.
Skal du gjøre det?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Eller om jeg kan være sikker på at jeg ikke blir sint.
Vær sint, da.
Eller om jeg kan si det jeg trenger å si.
Det tror jeg du kan.
TIL LEIE
Men vi holder fast ved minnene.
De er alt vi har igjen.
Dette går kjempebra.
Du kan se nå. Kommaet er borte.
Takk.
Og vi har en trang til å huske...
...for å markere en annen tid.
Og holde fast ved dette så lenge som mulig.
Det jeg er mest redd for...
...er å glemme deg.
Så la være.
Det jeg er nest mest redd for, er at jeg aldri kan gi slipp på deg.
Husker du vinterballet?
Ikke den rolige dansen, men da vi hoppet rundt som idioter
og så tåpelige ut.
Som noen skikkelige fjols.
Ja.
Hvordan det?
Ingen grunn.
Jeg vil bare at du skal tenke på det.
Men i dag...
...begynner vi å gi slipp.
FREDAG 19. APRIL
Vi er her for å ta farvel med Hannah.
Én handling beskriver ikke et helt liv.
Vi skal hylle hennes rikholdige liv,
selv om de tragiske omstendighetene rundt dødsfallet ikke er mulig å glemme.
Det gleder mitt hjerte å se så mange av Hannahs venner her i dag.
Hannah hadde så mye hjerterom,
og hun fant plass der til oss alle.
Så jeg må be dere, vær snille mot hverandre.
Hun drømte om å reise til New York for å bli forfatter.
Jeg vet ikke når denne drømmen begynte å fortone seg som en umulighet.
Hannah var min drøm.
Og nå får jeg drømme både for Hannah...
...og for min egen del. Og det samme gjør alle dere.
Så jeg ber dere,
drøm drømmene deres.
Og drøm dem for Hannah,
og ikke la noen ta dem fra dere.
Gi aldri slipp på dem.
Hannah Baker kom inn i livet mitt på slutten av en sommer
som en stjerne som falt til jorden.
Ulik alt jeg hadde sett
og alle jeg hadde møtt.
Hun var morsom og smart,
og humørsyk og irriterende,
og nydelig.
Og...
Jeg elsket henne.
Jeg elsket henne så høyt.
Hver dag spør jeg henne hvorfor hun gjorde det hun gjorde.
Men jeg får ingen svar.
Hun tok dem med seg i døden.
Og etterlot meg, og oss alle,
sinte, tomme og forvirret.
Jeg vet at smerten aldri forsvinner.
Men jeg vil slutte å kjenne den hele tiden.
Og sinnet vil ikke være like skarpt, og de andre følelsene vil blekne,
og kun kjærligheten vil bestå.
En god venn sa til meg en gang:
"Jeg kan elske deg og stadig gi slipp på deg."
Så, Hannah...
Jeg elsker deg,
og jeg gir slipp på deg.
Og jeg savner deg.
Jeg håper at du, på din nye ferd,
føler fred...
...og føler deg trygg,
på en måte du aldri klarte her.
Hvor enn ferden tar deg,
håper jeg du vet at jeg elsker deg.
Går det bra?
Jo da. Nei, jeg bare...
- Jeg trengte bare et øyeblikk. - Selvsagt.
Ta din tid.
Kan jeg spørre...
Tror du på Den udødelige sjel?
Ja.
Og tror du Hannah vil havne i helvete fordi hun tok livet sitt?
Nei.
Jeg tror at den guden jeg tror på, den rettferdige Gud,
vil se i nåde til en sjel som hennes.
Og om Gud tilgir henne, burde vi gjøre det samme.
Jeg mener absolutt at vi bør følge Hans eksempel, men...
Det er ikke alltid så lett.
Og tror du...
Vil Gud tilgi oss?
De som sviktet henne?
Ja, det tror jeg.
Clay, du er ikke nødt til å tro på Den udødelige sjel
for å tro at folk følger med oss videre i livet.
Hva mener du nå?
Bare det at selv om vi mistet Hannah,
mister vi ikke det hun ga oss.
Medfølelse, forståelse og kjærlighet.
Det forsvinner ikke.
SKULLE ØNSKE DU VAR HER
GÅ MED GUD
HVIL I FRED, HANNAH
Hvordan skal vi ta vare på oss selv
og passe på hverandre?
Og hylle Hannahs liv, som en påminnelse om å holde fast på hverandre
og vår dyrebare tid?
Husker du første gang vi traff deg?
Ved bordet der borte?
Du trodde vi var gærne.
Nei, jeg ble bare livredd. Og forbløffet.
Altså, dere var jo helt fryktløse.
Jeg husker det ikke sånn.
Dette er veldig upassende å gjøre under en minnestund,
og spesielt med tanke på konteksten,
men jeg har brukt de siste to ukene på å prøve å manne meg opp til å spørre
om du har lyst til å gå på vårballet som et par?
For jeg tror vi er det nå, men jeg er ikke sikker.
Jeg tror vi er det.
Ja?
Altså, jeg er ikke sikker på om jeg er klar til å være sammen med noen, men...
Men vi er jo det.
Så ja!
Bra. Men herregud, er det i orden at jeg ba deg ut ved bordet til Hannah?
Det er vårt felles bord.
Og jeg tror hun ville godtatt det.
Hun ville sikkert tvunget deg til å tolke et sært maleri.
Ja, hvem velger ut maleriene?
Hei, kompis!
Herregud, du moser meg.
Det er jo ingenting igjen av deg! Vi må legge opp en plan.
Jo, sikkert.
Hvordan er det mulig at Bryce fikk tre måneder og du seks?
- Er du ikke sur? - Jeg ble vel ikke overrasket.
Jeg vil ta meg et friår og dra til Europa.
Og ja, det høres ut som en klisjé, men det er Asia som er klisjéen.
Jeg kunne dratt til Goa, men nei. Jeg kjører klassisk stil.
Jeg har faktisk vurdert å reise litt, jeg også.
Det burde du. Virkelig!
Det irriterer meg hvor smart hun er.
Jeg misliker at folk er smartere enn meg. Men det får gå, for hun er søt.
Så hyggelig at alle kom.
Kanskje jeg burde gi dere litt tid til å snakke sammen.
Dere har vel en del å prate om?
Ja. Ja, det har vi.
Greit.
Hva har vi å prate om?
Så...
Mamma forklarte vel at hun fikk deg innlemmet i en nødvergeordning?
Ja, hun sa det.
Problemet er at det kun er midlertidig.
Og du fyller ikke 18 før om nesten et år,
så når ordningen utløper, blir staten din formynder.
Ja, sosialarbeideren fortalte det.
Ja, nemlig.
Og det finnes kun to ungdomshjem der du ville fått plass,
og du ville ikke kunnet fullføre skolen ved Liberty.
Og foreldrene mine...
Altså jeg og foreldrene mine...
...ville spørre om du kunne tenke deg å bli adoptert av dem.
Hva mener du nå?
At du adopteres inn i vår familie.
Slik at jeg blir broren din?
Jeg har full ikke oversikt over terminologien, men...
Hvorfor spør du meg, og ikke de?
Fordi det var deres idé, for å være ærlig.
Og først syntes jeg det virket...
...idiotisk.
Og da overlot de beslutningen til meg,
siden det var jeg som introduserte dem for deg i første omgang.
Og...
Kanskje det kunne vært en god idé. Så...
Driver du...
Driver du og griner?
Du vet at jeg har skikkelige problemer?
Vel... For det første: Ja.
Men du er nykter, og du går på møter.
Og for det andre: Jeg har også en del problemer å stri med, så...
Ja, la gå.
Jeg vil gjerne bli adoptert.
Greit. Bra.
Alt har innvirkning på alt.
Alle har innvirkning på alle.
- Helsikes Tyler Down er tilbake. - Og så?
Så jeg vil knuse skallen hans.
Ja, det ville passet utmerket akkurat nå.
Fotballbanen, og dette med Marcus...
Han kostet oss en hel sesong. Vi må gjøre noe.
Vi skal ikke gjøre noe som helst.
Jeg har prøvetid.
Ja, jeg vet det. Jeg tar meg av dette.
Faren din slo deg visst ikke hardt nok, for du er stadig en jævla idiot.
"Hjelpen" fra deg spolerte nesten tiltaleprutingen min.
Du ble ikke tatt for noe.
Ingen ville trodd på at jeg ikke var klar over hva du holdt på med.
Jeg måtte gi deg advokaten min.
Jeg ville tatt all skyld om jeg måtte. Jeg holdt deg utenfor.
Hva faen tror du hadde skjedd om du drepte Clay Jensen i bilen min?
Jeg visste at de ungene ville ødelegge alt for oss.
Og du bidro.
Jeg... Fortell meg hva du vil at jeg skal gjøre. Jeg kan ordne dette.
Du skal holde deg unna dette.
Og meg.
Over og ut.
Mack sa dere hadde en god prat?
Ja. Er hun sammen med Eric nå?
Greit nok.
Du klarer deg, sant? Du vet å passe på deg selv, mener jeg?
Sportsidiotene ble ikke glad for det med banen og sesongen.
- Ja, jeg skal være forsiktig. - Bra.
Og altså...
Alt som skjedde...
Ja. Ja, jeg også.
- Det tok litt av. - Ja, absolutt.
Du...
Å være borte en stund...
Det var veldig bra for meg. Og jeg fikk tenkt gjennom en hel del.
- Altså... - Det er bra.
Så alt er greit mellom oss?
Ja, absolutt.
Så bra.
Vi kunne jo gått på en konsert eller noe?
Jeg vet ikke helt.
Tror ikke det.
Men det er fint å se at du er tilbake og gjør det så skarpt.
Takk for det.
Hvordan klarer du å ikke bli helt gal?
Jeg bare...
Det er jo helt vilt, men ikke overraskende, antar jeg.
Og jeg kjenner på en ro fordi det er over.
Så det er over? Ingen rettssak, og ferdig med alle formaliteter?
Ferdig.
Og det går bra.
Har du tenkt deg på den dansen?
Dette vårballet, mener du?
- Hvorfor i all verden skal jeg gå på det? - Ikke vet jeg. Det kan jo bli artig?
Jeg går ikke på skoleball. Du må gjerne dra.
Nei... Jeg tenkte det ville være starten på min nye tid her,
og jeg kunne vist folk at jeg ikke gjemmer meg, eller hva jeg skal si.
Bare glem det.
Faen heller.
Greit. Vi drar!
Jeg tenkte bare at siden jeg ikke har hørt fra deg siden jeg fortalte om Lucas...
Jeg la igjen tre beskjeder.
Men det virket ikke som du ville at jeg skulle ringe opp igjen.
La gå. For å være ærlig? Du er blitt vant til at folk jager deg.
Og du er vant til å slippe unna.
- Kanskje det. - Altså...
Du slipper ikke unna.
Jeg burde nok dra.
Takk for at du kom.
Takk for at du inviterte oss.
Jeg så at butikken skal leies ut?
Jeg flytter til New York.
Det var Hannahs store drøm. Den glapp, så jeg oppfyller den for henne.
Jeg...
Jeg var ikke sikker på om jeg burde dele dette med deg,
men etter å ha hørt det du sa, tror jeg...
Jeg tror det er i orden.
Jeg fant det på en gammel datamaskin mens jeg ryddet opp i butikken.
Hannah skrev det.
MAMMA OG PAPPA - NEW YORK CLAY - SKRIVINGEN
"Grunner til å la være."
Du er med.
Minst én gang, muligens to.
Kalte hun deg "Hjelmen"?
Er vi ment å være sammen? Dør jeg, får vi aldri svar.
Ja, det gjorde hun.
Elleve grunner.
Hun manglet bare et par.
Men det var så mye hun utelot. Det vet du vel?
Samme hvor mange grunner som måtte finnes til "hvorfor",
spør man seg alltid "hvorfor ikke".
Ja.
Skulle ønske jeg hadde kjent deg mens hun levde.
Jeg også.
Vel...
Farvel.
Hvorfor i helvete kom du tilbake?
Jeg fullførte programmet mitt.
Du ødela faen meg en hel del.
Jeg er lei for alt som skjedde.
- Om jeg såret dere... - De avlyste hele sesongen vår!
Jeg handlet på bakgrunn av sinne og forvirring.
- Ja? - Og jeg skal forbedre meg.
Jeg håper vi kan kommunisere bedre...
Du ødela hele jævla livet mitt, din soper!
Kom deg opp!
Jeg er lei for det! Vær så snill!
Hold ham!
Unnskyld!
Vi kan bli flinkere.
Gjøre det bedre.
Men vi lever i en verden som vil knuse oss på alle mulige måter.
- Og bilen? - Det nærmer seg.
Jeg mekker hver ledige time, selv når jeg burde være på skolen.
Bilen var jo strøken. Skal vi stikke hjem til deg?
- Hva synes du? - Du bor nærmere.
Det er i motsatt retning.
- Jeg får ikke møte familien. - Jo, men...
Jeg trenger tid.
Greit. Ses vi i morgen?
Jeg har noe vås jeg må ta meg av.
Altså et skoleball?
Alex og Jess skal dit. Det er "en greie".
Hva sa jeg? Vås.
Jeg ville ikke utsette deg for det.
Det setter jeg pris på.
- Stikker du innom etterpå? - Ja.
Mamma kjøpte et dataspill hvor jeg er en blomst eller noe sånt.
Jeg kødder ikke.
Men pappa kjøpte et bilspill siden jeg ikke får kjøre.
- Ypperlig utnyttelse av skyldfølelse. - Enig.
Jeg runket tre ganger i morges.
- Måtte du fortelle det? - Er du ikke glad på mine vegne?
Jeg er svært glad på dine vegne. Det er imponerende.
- Takk. - Ingen årsak.
Jeg gruer meg til å danse med Jess.
Jeg vil ikke dra på ballet og bare sitte der, for det ser teit ut.
Og jeg får ikke kysset henne da.
Jeg vil danse med henne, men da går jeg vel på trynet.
Bare len deg mot henne.
Som en rolig dans på ungdomsskolen? Teit.
Nei da. La henne støtte deg. På en stilfull måte.
Det lyder fornuftig.
Jeg er lei av "stakkars meg" -holdningen.
Dette er lett. Reis deg.
Nei. Dette er flaut.
Dette?
- Ja. - Du har gjort verre ting.
Legg fra deg håndkontrollen.
Opp og stå.
Jeg må jo lære deg...
Kanskje med to, slik at vi...
Glem det. Ikke tenk på det.
Hold henne om livet med den friske hånda.
- Venstre hånd på hofta. - Ja.
Hun støtter deg. Bare len deg innover.
- Høres det greit ut? - Hva med...
Små skritt. Sånn, ja.
Len deg innover.
Sånn.
Ser du?
Sangen bør være temmelig rolig.
Sushi-restauranten leverer ikke på døra.
Pappa og jeg henter maten. Blir du med?
Nei, jeg blir her.
Disse er ganske vanedannende.
Ikke sant?
Går det bra?
Du oppfører deg sært.
Jeg tror at...
...jeg er lykkelig.
Kult.
Nå? Hvordan var det å være tilbake på skolen?
Bra. Det var bra.
Jeg måtte tilpasse meg, men det gikk fint.
Den nye skolerådgiveren er utrolig kompetent, så...
- Det går nok bra, mamma. - Så flott.
Godt å høre, Tyler.
Vi er så stolt av deg.
LØRDAG 20. APRIL
Før den delen rundt til høyre. Den tykke delen.
- Den tykke. - Jeg gjør det.
Nei. Herregud, begynn på nytt.
- Slapp av, for faen. - Du hører ikke etter!
Du er så anspent.
Det var din idé å gå med slips. Det stilles ikke krav til festantrekk.
Vil du gå med slips, gjør du som jeg sier.
Du må få deg et ligg.
Hold tåta. Begynn på nytt.
Jeg mener det, Jensen.
Hjelper du meg, skaffer jeg deg et ligg.
Jeg trenger ikke hjelp.
Jeg vet det. Jeg nevner det bare.
Du har hatt...
...sex ofte, ikke sant?
En god del.
VELKOMMEN TIL TIGERHULEN
Hvordan overlever vi?
Hvordan belyser vi en mørklagt verden?
Det er første gangen på to år at jeg ikke har vært DJ på et skoleball.
Nå får du danse i stedet.
Folk blir DJ for å slippe å danse.
Ikke fordi du har god musikksmak?
Min gave til verden.
God kveld.
Står du bak?
Jeg skaffet et adgangskort for gjester. Du glemte det.
Jeg gikk aldri på skoleball selv.
Det var så sært å danse med jenter.
Det er kanskje videregåendevås, men nå får jeg endelig danse med kjæresten min.
Om han vil.
Klart jeg vil.
Etter å ha klaget på DJ-en.
Ja, jeg også.
Hei.
Så fine dere er.
Takk. Jeg har utsmykket stokken.
Det var en spøk.
Vi får vel kaste oss ut i det.
Greit.
Ja visst.
- Klar? - Jepp.
Supert.
- Tony! Caleb! - Hei.
Hei, Courtney.
- Hils på Tamika. - Hei, Tamika.
- Hei. - Hei.
Kjæresten min.
Vil du ikke sette deg?
Nei, jeg vil danse. Jeg må bare bygge opp motet.
- Noe å drikke? - Du vet vel at de er alkoholfri?
Men de inneholder sukker.
Du ville vært en bra kjæreste for Hannah.
Så vet du det.
Tror du? Hvis jeg ikke hadde rotet det til som med alt annet.
Du vil ikke konkurrere mot meg der.
Beklager at du ikke kunne snakke med meg.
Kom igjen! Vi må danse.
Greit, men med full kroppskontakt. Ballet trenger det.
- Visst faen. - Kom.
Kom da, Jensen. Er du tøff nok?
Jeg...
Det er jeg.
Definitivt.
Bli med.
Som Jeff Atkins ville sagt: "Få fart på ræva og dans."
Kom igjen!
Kom.
Hvordan finner vi glede i livet...
...i en verden uten Hannah?
Jeg ser bra ut sammenlignet med dem.
Hvordan omgjøres det som smerter mest?
Hvordan omgjøres mørket til lys?
Ved å være glad i hverandre.
Det er lett å si.
Men hva gjør vi når det føles vanskelig?
Lyst på noe skikkelig?
Ellers takk.
Det vekker minner.
Blir du overført?
Ja.
Jeg begynner med blanke ark.
Heldiggris.
Jeg vil savne dette.
Alt sammen.
Husker du førsteåret?
Du overnattet kvelden før første skoledag.
Vi snakket om hvordan vi skulle være skolens konger.
Jeg husker det.
Det vil jeg alltid.
Samme her, bror.
Justin.
- Går det bra? - Ja da.
Jeg får ikke røre ham. Eller deg. Da åker jeg inn.
Pussig. Det gjelder ikke meg.
Du er en bra kar, Clay.
Du må få deg et ligg, men ellers er du en bra kar.
Går det bra?
Ja da. Jeg...
Jeg stikker på toalettet.
Straks tilbake.
Ja da.
Jeg er ikke...
Faen.
Jeg må finne Clay.
Sitter du alene i mørket?
Så nifst.
Jeg er ikke lenger alene.
Hvorfor ligger mattene her?
Brytelaget trente vel i går.
Har vi et brytelag?
- Du var heiagjengleder. - Ikke for brytelaget.
Dessuten var jeg elendig.
Ja, det var du.
- Dine ord. - Likevel.
Du er nydelig.
Unnskyld.
- For at du gav meg et kompliment? - Ja.
Så nå bor du altså med Clay?
Ja.
De adopterer meg.
Jeg fatter ikke hvorfor noen skulle ønske det.
Det gjør jeg.
Har du vurdert det?
Det Hannah gjorde?
Nei.
Det har jeg ikke.
Med tanke på alt som hendte...
Det føltes aldri som måten å gjøre det på.
Jeg har hatt det jævlig til tider.
Men...
- Jeg ville alltid leve. - Ja.
- Og føle at jeg levde. - Jeg vet det.
Cy! Se her. Jeg fikk nettopp denne meldingen.
Herregud, Mack.
Vi må stanse ham.
Vi må bort herfra og ringe politiet.
- Enig. - Da er det ute med ham.
Enten blir han arrestert eller drept.
Tyler vil ikke dø. Det vet jeg.
Hvor er Tony?
- Hva skjer? - Har du sett Jess?
- Jess. - La være.
- Vær så snill. - Hva vil du?
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Å?
- Vet du ikke? - Jeg er gravid, Jess.
Neste gang noen er desperate...
...og de er i ferd med å finne på noe grusomt...
Hva gjør vi da?
Finn Jessica. Få tak i så mange som mulig.
Lås dørene og hold dere inne.
Ikke tilkall politiet.
Jeg må finne Tony.
Hva faen? Clay!
Ser vi bort? Beskytter vi utelukkende våre egne?
Eller hjelper vi dem?
Gjør vi alt vi kan for å redde dem?
Jeg vet nok hva Hannah hadde ønsket.
Tyler!
Tyler, hva...
Hva gjør du?
Stikk, Clay. Dra hjem.
Nei. Jeg...
Ikke gjør det, Tyler.
Du må stikke herfra.
Vær så snill, hør på meg. Du vil ikke dette.
Det vet jeg.
Du vet ikke en dritt om meg.
Det gjør jeg. Jeg har det også vondt.
Jeg er forbanna. Jeg ante ikke hvor tungt du hadde det.
Jeg er lei for det.
- Clay! - Jeg...
Gå inn igjen.
- Herregud, Clay. - Gå inn!
Flytt deg.
Vær så snill, Tyler. Ikke gjør det!
- Jeg må. - Nei, det må du ikke.
Du kan ennå snu. Dra hjem.
Alle vet det.
De eneste som vet, er de som kjenner deg.
De vil hjelpe deg.
Svada.
De vet at du har det vondt. Det har vi alle.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre heller.
Men jeg prøvde å såre andre.
Jeg prøvde å såre deg, og det hjalp ikke.
Det hjelper ingenting. Hør på meg.
Du overlever ikke dette.
Jeg vil ikke at du skal dø.
Tror du at dette er rett fremgangsmåte...
Hvis du tror at dette vil endre noe
og ikke ende opp som en ny tragedie
som voksne gråter over i ei uke for så å glemme...
Tror du at dette blir annerledes...
Så gjør det du må.
Kom igjen, Tyler.
Vær så snill.
Jeg kan ikke gjøre annet.
Jo da.
Vi løser dette.
Greit?
Det lover jeg.
Det er bare Tony.
- Clay? - Det går bra.
Det er Tony. Vi drar.
Hopp inn!
Jeg hjelper deg.
Kom. Det ordner seg.
- Faen. - Kom!
Sett deg inn.
Clay!
- Fy faen. - Går det bra?
Nei.
Dette er sinnssykt.
Ja.
Hva gjør vi nå?
Ved behov for å finne krisehjelp, gå til 13ReasonsWhy.info.
Tekst: Marianne Heggernes